Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sekretessvillkor
Skapa konto
Jag godkänner Googles användarvillkor.
Jag godkänner AT&T:s legitimationsvillkor.
Google förbehåller sig rätten
att använda min kontoinformation till att personifiera...
Jag har läst och accepterat PayPals användarvillkor, sekretessvillkor...
Jag accepterar användaravtalet...
Acceptera och skapa konto
Gå med nu
Skapa konto
Bekräfta
V.g. läs licensvillkoren för programvaran...
Godkänn
Vissa villkor kan gälla
Den verkliga världen...
Sparris till middag?
Jag bekräftar härmed att Dr. Pedofoot äger rätt
att diagnostisera mig med mest troliga åkomman...
Den digitala världen...
Läkarrecept
- Välj mig! - Bäst i klassen!
Halva priset!
Den Heliga Bibeln
GOLD BOND KROPPSPULVER Bli av med din klåda
Broccoli till middag? OMG! OMG!
Jag godkänner
Vårtor, nageltrång, torr hud, svamp, krokmask
Höjd sjukpremie: Omåttligt drickande, fotproblem
1) Du godkänner följande:
Nästan varje gång vi använder internet,
en kommunikationslänk
eller en app
måste vi godkänna väldigt långa användarvillkor.
Men vad exakt är det vi godkänner?
Hörrni, ni måste hjälpa mig!
De här nördarna i slappa jeans försöker kidnappa mig!
Det är galet!
De säger att det är för jag godkände iTunes senaste användarvillkor.
Varför? Vad står det i den senaste uppdateringen?
Jag vet inte, jag har inte läst dem!
Har du inte läst dem?!
Vem i helvete läser hela grejen varje gång den poppar upp?!
Jag gör det.
Vet ni...
Vet Apple hur många människor som faktiskt läser det?
De måste säga att de godkänner.
Vi kan inte veta säkert om de har läst...
Vi försöker att skriva det väldigt kort och tydligt.
Om jag skulle försöka göra användarvillkoren riktigt oinbjudande ...
... så skulle jag välja en liten grad av typsnittet sans serif,
och använda bara aversaler.
För vad som händer då,
är att du får ett typsnitt som blir liknar en textur,
snarare än ord och mellanrum.
Ingen har läst användarvillkoren!
Ingen i hela världen!
Inte ens advokaterna som skrev dem. De skrev dem så här...
Du kommer till en webbplats och de har regler
som oftast beskrivs i användarvillkoren.
Sen har man en integritetspolicy.
Så snart du börjar använda tjänsten
så har du godkänt deras villkor.
De här användarvillkoren som vi registrerar oss för...
...gäller de ens?
Det gör de. Om de inte gjorde det
tror jag webben skulle störta samman.
I de fall där det har blivit kontraktsförhandlingar
kom man fram till att användarvillkoren gäller.
Det här konceptet är ganska nytt. Man behövde till exempel
aldrig skriva under ett användaravtal för ett gammaldags telefonabonnemang,
eller för att titta på TV,
eller läsa en bok.
Man om man använder en smart mobil
en Kindle,
eller om man tittar på Hulu
så måste man det.
Violet, skriv inte på någonting! Vad handlar det här om?
Ett standardkontrakt.
Prata inte med mig om kontrakt, Wonka,
Jag använder dem själv, och de är för förlorare.
Jo, men du missunnar mig väl inte lite skydd?
I själva verket, om du skulle läsa allt som du godkänner,
skulle det kosta dig en hel månads arbete varje år.
Det är 180 timmar som du skulle behöva lägga
varje år.
Och enligt Wall Street Journal,
förlorar konsumenter 250 miljarder varje år
på grund av saker som är gömda i det finstilta.
Här är ett exempel från LinkedIns villkor:
Du ger LinkedIn en icke-exklusiv, oåterkallelig, global, kontinuerlig,
obegränsad, överlåtbar, återlicensierbar, fullt betald och royalty-fri rätt
att kopiera, citera, förbättra, distribuera, publicera, avlägsna ...
Så LinkedIn äger i princip allting för alltid.
Du hittar samma typ av språkbruk hos Google, Pinterest, Facebook ...
i stort sett allting som folk antar är gratis.
Instagram har upptäckt att bilder
är värda mycket mer än tusen arga ord.
Efter att företaget uppdaterade sina användarvillkor till att säga
att de skulle ha rätt att sälja postade foton utan kompensation
för att användas i annonsering.
Och även om du betalar
kan företag få dig att acceptera nästan vad de vill.
2009 lade det brittiska företaget Gamestation
in en del ganska skumma saker i sina villkor.
De tog inte pengar, eller ditt förstfödda barn,
men i en dag löd deras villkor:
"När du gör en beställning via den här webbplatsen
godkänner du vår icke-överförbar rättighet
till din odödliga själ för all framtid."
Kontraktet var bara uppe i en dag,
men Gamestation lyckades håva in 7 000 odödliga själar.
Det här var såklart ett skämt, men det får en att undra,
tänk om det kunde uppstå mer allvarliga följder
genom att man inte läste användarvillkoren?
Tänk om din telefon hade användarvillkor som sade,
om du använder den kan regeringen lyssna av dig.
Det vore vansinnigt.
Men det är den typen av värld som vi lever i.
En värld där regeringen kan avlyssna dig
för att det står i användarvillkoren?
Om du tittar på villkoren för iPhone, så nämns inte avlyssning.
Men i AT&Ts integritetspolicy står det att de kan använda data
för att "undersöka, förebygga och motarbeta illegala aktiviteter..."
Förebygga?
1) Du godkänner följande:
a) Vi förbehåller oss rätten att använda din personliga data
1994 blev Pizza Hut den första stora kedjan
som tog emot beställningar online.
Plötsligt behövde internet ett sätt att komma ihåg
vem du var, var du bodde, och hur du ville betala.
Min fråga är, vad i helvete?!
Typ, hur vet de vem du är?
Ja.
Det finns de här sakerna som heter cookies,
så om du går till en webbplats och köper någonting
kommer den ihåg dig, och skapar annonser för sånt som du kanske vill köpa.
Så den samlar information om mig? Verkar som en invasion i privatlivet.
Det var inte förrän i slutet av 90-talet
som företag frivilligt började lägga till integritetspolicyer
för att förklara vad som hände med datan.
År 2000 gick onlineföretaget Toysmart i konkurs.
Men de hade en idé.
De försökte sälja sin databas med 195 000 användare till ett annat företag.
Där ingick namn, betalinformation, köpvanor och familjeprofiler,
trots att integritetspolicyn sade att de aldrig dela informationen.
Folk kände sig lurade.
Lagstiftare säger till dig om och om igen,
att varje gång de åker tillbaka till sina distrikt
så säger folk att de vill ha integritetslagar på internet,
att de vill bli skyddade.
I början av 2001 introducerades över ett dussin lagförslag i kongressen
för att skydda onlineintegriteten.
7 månader senare
De här massmorden var ämnade att skrämma vår nation
till kaos och reträtt.
Men de misslyckades.
All integritetslagstiftning antingen avslogs eller övergavs,
och "Patriot Act" infördes istället.
Lagförslaget framför mig tar hänsyn till den faror
som dagens moderna terrorister innebär.
Den här nya lagen tillåter övervakning
av alla typer av kommunikation som används av terrorister,
inklusive e-post, internet och mobiltelefoner.
"The Patriot Act" utökade möjligheterna för regeringen
att utöva övervakning på många olika små sätt.
Man behöver inte en domares godkännande
för att ta reda på vilka webbplatser någon besökte,
eller vilka söktermer de skriv in på Google.
Frågan om att din information sparas hos Google,
är just nu inte ett beslut som Google kan fatta,
det är ett politiskt eller ett samhälleligt beslut,
framtvingat av olika myndigheter på olika sätt.
Tänk integritetspolicy inte alls handlade om att skydda integritet,
utan snarare att ta bort den?
Vi tittar på Googles integritetspolicy kring den tidpunkten
för att se om det gjorts några förändringar.
Här är Googles integritetspolicy från december 2000:
"Google kan också att använda cookies för att spara användarinställningar.
En cookie kan tala om,
'Det här är samma dator som besökte Google för två dagar sedan',
men den kan inte berätta, 'Den här personen är Joe Smith'
eller ens, 'Den här personen bor i USA'."
Och här är policyn ett år senare, december 2001:
"Google gör det genom att spara användarinställningar och cookies,
och genom att spåra användartrender och mönster hur människor söker.
Google kommer inte att avslöja cookies till tredje part
om det inte krävs för en formell juridisk process,
som en arresteringsorder, stämning, lag- eller domstolsbeslut."
Det är viktigt att känna till den grundläggande skillnaden
mellan dessa två policys.
En säger att du är totalt anonym.
Den andra säger att, när så krävs, så är du inte det.
Men här kommer det konstiga:
Den första skärmdumpen, av Googles äldsta policy
togs av en icke-vinstdrivande arkivservice på internet
som sparar olika webbplatsers utseende genom att ta ögonblicksbilder av dem,
och har gjort det sedan 90-talet.
Google listar också sina historiska integritetspolicys
på sin officiella arkivsida.
De säger att de arkiverat alla integritetspolicyer
från allra första början.
Men vad Google visar som sin ursprungliga integritetspolicy
matchar inte den som arkivtjänsten har sparat.
Istället visar de sin policy från december 2001
där de säger att användare inte är anonyma.
Google hävdar att det här är deras första policy,
vilket det inte är.
Varför vill inte Google visa sin första integritetspolicy
på sin egen arkivsida,
där de sade att du skulle få vara anonym?
Tänk om den datainsamling som Patriot Act krävde
blev grunden till en helt ny affärsmodell,
och till det moderna Internet som vi känner till det idag?
Vore det värt att dölja?
Även om vi inte skickar pengar till Google
en av anledningarna att vi tycker om företaget,
betyder det inte att Google verkligen är gratis,
eller att vi har frihet när vi använder det.
Det skulle kanske kännas annorlunda om Google kostade 500 dollar om året,
för det är summan av ...
Det är värdet av datan som du tillhandahåller.
Det var en viktig upptäckt, att man kunde målrikta annonseringen
baserat på information som folk på något sätt gav om sig själva.
Plötsligt behövde du inte undra, "Tittade någon på min reklamfilm?"
Man visste att om någon klickade på en annons, så hade de sett den.
2012 var Google en av de mest värdefulla aktierna i världen
och Mark Zuckerberg, grundaren av Facebook,
var en av de rikaste personerna i USA.
Mitt jobb är att hjälpa investerare räkna ut hur mycket det är värt.
Jag ser på Facebooks tillgångar,
vilket är 900 miljoner människor och massor av data om dem.
Jag skulle säga att, om de använder 10 % av den datan
kommer de att bli det mest värdefulla företaget någonsin.
När personlig data är värd så mycket,
varför skulle Google, eller någon gratis internettjänst,
vara emot att spara data på det sätt Patriot Act krävde?
Anonymitet var inte lönsamt.
Folk är villiga att dela med sig information
i utbyte mot att få tillgång till något som är gratis,
eller något som är roligt, eller en gratis taco.
Det kommer aldrig att ändras. Man vill alltid ha något gratis,
och många människor är redo att ge ut information för att få det.
Och många företag tog fasta på det.
1) Du godkänner följande:
b) Vi förbehåller oss rätten att ändra villkoren när som helst
Låt mig ge er några väldigt praktiska tips.
Först av allt vill jag att alla här är väldigt försiktiga
med vad ni postar på Facebook.
...vilka Facebooks standardinställningar är.
Det är så här de flesta använder den här teknologin.
När de här företagen bygger systemen så vet de det.
Varför är standardinställningen att dela allting med alla, varje foto...
när jag börjar med Facebook?
Varför är det inte bara för vänner?
Varför är standarden "Till alla"?
Det är förvirrande för min mamma
att lista ut hur hon kan dela bara med sina vänner.
Vi har skapat sajten så att den är som en gemenskap.
Folk vill dela bara med sina vänner,
men många vill också dela med hela gemenskapen.
Jag vill dela med alla jag jobbar med på Facebook,
alla som jag gick på college med,
och i min by omkring mig.
De är inte bara mina vänner.
Inte ens Marks förklaring verkar vettig.
Han säger att han vill dela med skolan,
och den pittoreska byn intill.
Han säger inte att han vill dela med hela världen.
Och ändå är det satt som standard.
Utmaningen med en standardinställning är att man vänjer sig med den.
När standardinställningen är "Offentlig"
anpassar man sig snabbt och lär sig hantera det.
När standard är "privat"
anpassar man sig och hanterar det också.
Det är när standardinställningarna ändras som problem kan uppstå.
Det är precis vad Facebook gjorde.
2009 ändrade Facebook integritetspolicyn utan att berätta det.
Att göra en integritetsförändring för 350 miljoner användare
är verkligen...
Det är inte något många förtag skulle göra.
Vi bestämde att det här är de sociala normerna nu,
och vi bara körde på.
Du kanske minns fansidan med över en miljon människor
som försökte få policyn återkallad.
Vad var den stora grejen, kanske du frågar?
Över bara en natt
gjorde Facebook det som varit privat information
till totalt offentlig information.
Offentligt tillgängliga Facebook konton
Vi hade ett engångsligg ... jag undra om jag är kär??
De här plattformarna tjänar på att spara så mycket information som möjligt,
och göra den så synlig som möjligt.
hade just ett engångsligg med Erica...
TREVÄGSLIGG
Perfekt? Gissa om!
Frågan blir nästan vad som är den mest förlåtliga synden?
Att ha ett helt galet one night stand,
eller att inte veta hur man använder Facebook?
David kissade just på sig. :)
Jag hatar dig ... och dig.
... nös jag och kissade liksom...
Kissade på mig i skolan idag så mamma fick komma med kläder.
I de flesta relationer i ditt liv
är det väldigt bra att den personen inte vet
allt som du någonsin sagt, eller klottrat, eller tänkt.
Ska på straffkurs för rattfylleri.
Jag hatar idioter! Särskilt när de är ens chef!
När du vill dela ett fotoalbum
går du till Facebook och väljer att lägga upp bilderna.
Jag hatar min cHeF...!!!!!
Jag är inte gift längre för jag var en idiot och bedrog min fru.
... kryssa i för varje liten sak?
Kryssa i.
... att hon hade sex med min...
...man.
Hon är en bortskämd hora...
Jävla hemorrojder!!!!
Det är OK att Facebook beter sig som ett företag,
men jag tycker att vi ska behandla det som ett företag
och inte som en godartad allmännyttig tjänst.
Det här är standardinställningarna för Facebook 2005
uppdelade i 12 kategorier.
Ju längre tiden går, ju mer information delas automatiskt.
2009 började Facebook automatiskt dela personlig information med hela internet.
2010 delades allt som standard,
utom dina kontaktuppgifter och din födelsedag.
Om du gjorde en sökning i Gmail, YouTube eller liknande igår,
och du gjorde det hemifrån... Det här vore i värsta fall.
Om du gjorde det hemifrån, och du har bara en dator hemma,
kan vi teoretiskt sett korskorrelera dem och föra samman dessa tre saker.
Men vi gör inte det och kommer troligen inte att göra det.
Men i januari 2012 ändrade Google sin integritetspolicy,
och gjorde de precis det.
Google kombinerade all information
som någon av deras tjänster hade samlat om en person,
och lade ihop det i en enda profil.
Det som Eric Schmidt hade sagt var det värsta tänkbara scenariot
hade Google faktiskt gjort.
1) Du godkänner följande:
c) Vi förbehåller oss rätten att överföra informationen till tredje part
Hur kan du med att sitta här och säga till den här kommittén
att det här inte är ett växande problem?
Vad jag försökte säga var
att jag tror inte det finns bevis för att det skadar marknaden eller kunderna
om man använder personlig information i handel på ett lagligt och rimligt sätt.
Jag tror inte det finns bevis för det.
Det finns företag som vi aldrig har hört talas om, som Acxiom,
som påstår sig ha 1 500 datapunkter om varje amerikansk medborgare.
Allt ifrån om du är höger- eller vänsterhänt,
vilken sorts hund du har,
vilken personlighetstyp du är...
Allt detta kan också användas av företag
för att grunda beslut om oss.
Det här är de typer av företag som potentiella arbetsgivare går till
för att göra en bakgrundkoll på någon innan de anställer dem.
De kan koppla ihop sambandet att du gick till sajt A,
sedan B och senare till sajt C,
och skapa en detaljerad historik av vilka sajter du har besökt online.
De skriver inte ditt namn i cookien,
de skriver ett unikt serienummer
som sedan kan länkas ihop med ditt namn i databasen.
Jag vet inte om du någonsin har sett bilden
av annonsnätverkens ekosystem som visar alla parter
i annonsnätverkens ekosystem.
Det är överväldigande.
Informationen är värdefull för olika personer av olika anledningar.
Om du, till exempel, köper mycket alkohol.
De kanske vill höja dina premier
för de tror att du är i riskzonen för alkoholism eller något...
Företaget kanske använder det på ett sätt som faktiskt skadar dig.
2008 fick, till exempel, tusentals människor
plötsligt sin kreditgräns sänkt, till synes utan anledning.
På semestern fick en rik företagare från Atlanta
se sin gräns dyka från 10 800 till bara 3 800 dollar,
vilket förstörde hans semester.
Brevet han fick löd så här:
"Andra kunder som använt sina kort på inrättningar där du nyligen handlat
har dålig återbetalningshistorik hos American Express."
Det betyder företag som Wal-Mart.
I Minneapolis kom en pappa in på Target och var riktigt arg,
för att de skickat kuponger för gravida till hans tonårsdotter,
kuponger som var adresserade till henne.
Mannen trodde att Target försökte uppmuntra hans dotter att bli gravid.
Men det visade sig att via hennes shoppingvanor
visste Target att hans gymnasiedotter var gravid innan hennes far gjorde det.
Pappan bad om ursäkt.
I Nederländerna används data för att skada kunder
på ett helt nytt sätt.
När du kör och använder en GPS,
skickar GPS:n tillbaka signaler som visar hur snabbt du kör.
Det är bra för att hjälpa oss undvika trafikstockningar.
Men ett litet företag som heter TomTom undrade
vem mer som kunde vara intresserad av trafikens hastighet.
Så i Nederländerna såldes data som folk frivilligt gav ut
för att hitta en snabbare väg hem
till myndigheterna som gav förarna böter.
TomTom ber om ursäkt för att de sålt data som använts för fartfällor
2) Ansvarsbegränsning
Är det FBI:s fel att vi inte har något integritetsskydd för konsumenter?
Nej, det beror mest på lobbyverksamhet av firmor
som har byggt upp extremt lukrativa företag
kring de här affärsaktiviteterna,
och som inte vill göra någonting för att avbryta det.
I Facebooks användarvillkor står det att användare måste vara minst 13 år.
Trots det finns det, enligt en aktuell konsumentrapport
ungefär 7,6 miljoner användare som är yngre än 13.
Först och främst tilllåter vi inte att någon under 13 har ett konto.
Och min reaktion till det är att det helt enkelt är oförsvarbart.
Det är obegripligt att du säger det.
Senatorn, jag vill bara säga att vi håller med om dina åsikter.
De säger att Facebook skickade en armé av advokater
så att sekretesslagarna som kom 2011 blev ordentligt urvattnad
så att den inte skulle inverka på Facebooks affärsmodell.
Jag heter Alan Davidson.
Jag är chef för konsumentfrågor för Google i Nord- och Sydamerika.
Mitt budskap idag är enkelt:
Som vi har hört, skapar mobila tjänster enorma sociala och ekonomiska fördelar.
Jag förkastar idén att integritetsskydd är fiende till innovation.
Det behöver det absolut inte vara, och det är det inte.
Det var ett dyrt år av lobbying för dessa stora företag.
Google lade ut fem gånger så mycket som året innan.
Och Facebook lade ut fyra gånger så mycket.
Senatens lagförslag 242 skyddar användare på sociala nätverkssajter.
Det skyddar användarna mot identitetsstöld och oönskad kontakt
genom att hålla privat information privat.
om de inte gått med på att dela den.
Jag vet att många medlemmar, inklusive mig själv,
inte vill inverka negativt på en industri
som är mycket viktig för Kalifornien.
Individer som är engagerade i den här industrin
vill inte ha några regleringar över huvud taget,
så jag tror det är där det ligger.
En av de mest intressanta saker jag har hört i de här samtalen
är att många lagstiftare inte har egna profiler på sociala nätverk,
för de är oroliga över sekretessen.
När lagförslaget diskuterades,
trots att lobbyister var närvarande under hela förhandlingen,
gick de inte fram och talade.
Det var en ganska intressant process,
ett slags listigt dödade av lagförslaget
utan att allmänheten fick veta vilka som var emot det.
Så folk från Google och Facebook var i stark opposition.
Särskilt Facebook.
Vad hade Facebook att förlora?
Jag förstår mig inte riktigt på deras logik.
Du får fråga dem om det.
Men när jag analyserar det här--
Jag skulle vilja fråga dem, men de pratar inte med mig...
Jag är inte förvånad.
Jag tror inte att lagar och bestämmelser nödvändigtvis går att tillämpa
när det gäller företag som vill sälja något till dig.
Ja, vi bör vara oroliga.
Men oroliga över vad?
Visst, datainsamling som tillåts av integritetspolicyer lurade kongressen,
men hade vi gått med på något allvarligare?
3) Vi förbehåller oss rätten att överföra din data till myndigheterna
"Total Information Awareness"
Ett program som inleddes av regeringen i januari 2002.
Dess uppdrag: Att samla in varje tänkbar digital överföring.
Ja, det här var deras riktiga symbol;
Ögat på pyramiden som skannar jorden med en laserstråle.
Den är faktiskt misstänkt likt den inuti Mark Zuckerbergs huvtröja.
"Vi gör världen mer öppen och sammanlänkad"
Gode gud! Det är som en hemlig sekt.
"Total Information Awareness" var ett program för att binda ihop punkterna,
att länka bankaktiviteter till flygsökningar och webbaktiviteter...
Pentagon rör sig mot att skapa det största elektroniska ögat någonsin
för att titta på varenda amerikan.
Man letar efter trender och transaktioner som är associerade
med möjlig terroristverksamhet.
De tror att, med tillräcklig data kan de förutsäga
vem som kommer att ägna sig åt vidriga brott.
Allmänheten var upprörd.
Kongressen var upprörd.
Programmet lades ner.
Läxan som regeringen lärde sig,
efter misslyckandet med "Total Information Awareness",
var att om du ska skapa ett gigantiskt spionprogram,
ge det inte ett läskigt namn.
Det finns inget som hindrar dem från att utveckla liknade funktioner
fast på smartare sätt, ur deras synvinkel.
3) Vi förbehåller oss rätten att överföra din information till myndigheterna
a) Internet- och Telefontrafik
Avlyssning kräver ett domstolsbeslut.
Inget har förändrats, förresten.
Men i verkligen hade mycket förändrats.
Vi fick veta en dag i slutet av 2002,
att en NSA-representant skulle komma till kontoret.
Mark Klein kom till oss på Electronic Frontier Foundation
med data och dokument som visade
att AT&T var engagerade i ett avlyssningsprogram.
NSA är väldigt annorlunda mot CIA.
Det är det ungefär tre gånger så stort, och kostar mycket mer.
Det är oerhört mycket mer hemlighetsfullt än CIA,
och det de gör är väldigt annorlunda.
Det är fokuserat på att tjuvlyssna, att hacka stora kommunikationslänkar.
Det fanns ett hemligt rum i deras lokaler,
och de skapade en kopia av internettrafiken
och skickade den till NSA.
På sätt och vis dammsuger de upp...
Allting dammsugs upp i blindo, allt som går igenom de kablarna.
- Är du säker på det? - Jag är säker på det.
Så president Bush erkände det.
Jag gav National Security Agency tillstånd
att avlyssna internationell kommunikation mellan människor
med kända kopplingar till Al-Qaeda,
och relaterade terroristorganisationer.
Inom 24 timmar efter att Bushs presidentperiod avslutats
trädde en före detta analytiker från NSA fram med nya anklagelser
om hur nationen spionerats på av sin egen regering.
National Security Agency har tillgång till alla amerikaners kommunikationer:
Faxar, telefonsamtal...
och all datorkommunikation.
Finns en inspelning av varje konversation jag har haft med min brorson i New York?
Är det så det går till?
Ja, allting.
Allting.
Men så kom en strimma av hopp till Vita Huset.
Senator Obama, jag uppskattar att du låter oss ställa frågor.
Jag är advokat och representerar "Federal Whistleblowers".
Jag blev besviken när jag hörde att du stödde förslaget
som låter telefonbolag komma undan
när de har hjälpt regeringen...
...avlyssna telefoner utan fullmakt.
Jag förstår att somliga känner,
"Telefonbolagen var delaktiga, så de borde hållas ansvariga."
Jag förstår det argumentet.
Problemet var att övervakningsprogrammet
är faktiskt är nödvändigt för vår nationella säkerhet.
De var immuna, men visst lades programmen ner?
Programmen lades ner?
Ja, avlyssningsprogrammen.
Jag har ingen anledning att tro att avlyssningsprogrammen lagts ner.
Om avlyssningsprogrammen hade lagts ner
så tror jag inte att regeringen och AT&T
fortfarande skulle kämpa i domstol över de legala aspekterna.
Så Barack Obama har inte ändrat på någonting?
Nej, Barack Obama lade inte ner programmen efter han kom till makten,
trots att han hotat göra det innan han blev president.
3) Vi förbehåller oss rätten att överföra din data till myndigheterna
b) Sociala nätverk
När vi först började i mitt studentrum på Harvard...
...var frågan som många ställde:
"Varför skulle jag vilja lägga ut någon information på internet?
Varför skulle jag vilja ha en webbplats?"
Men folk har verkligen blivit bekväma.
Man delar inte bara mer information,
utan också mer öppet och med fler.
Den sociala normen har utvecklats över tid.
Du kanske har sett The Onions skildring av Facebook:
"CIA precis har presenterat sin senaste fiffiga uppfinning: Facebook."
Enligt en rapport från inrikessäkerhetsdepartementet
har Facebook ersatt nästan alla CIA:S informationsinsamlande program
sedan det lanserades år 2004.
Efter åratal av hemlig övervakning av allmänheten
var vi förbluffade över att så många var villiga att publicera
var de bodde, sina religiösa och politiska åsikter
en alfabetisk lista över alla sina vänner,
personliga e-postadresser, mobilnummer, hundratals foton av sig själva,
och till och med statusuppdateringar om vad de gjorde för tillfället.
Det är verkligen en dröm som blivit sann för CIA.
Alla världens 'FBI:s' och 'NSA:s'
uppskattar det faktum att Google och Facebook
har byggt en affärsmodell kring att samla användardata
för det gör deras jobb så mycket enklare.
En artikeln i Times började med den här anekdoten:
"De sitter i sina genomskinliga bås
i sitt öppna landskap på Facebook."
Robert Mueller, som var äldre, var den enda med slips och kostym.
Han kommer in och säger: "Jag råkade vara i byggnaden
och ville säga hej till Mark Zuckerberg."
Så han hälsar på Mark Zuckerberg, småpratar lite och går.
Och alla säger: "Vad i helvete var det?"
Ingen ställer frågan: "Varför var Mueller i byggnaden?"
Han är chef för FBI.
Å ena sidan säger Mark Zuckerberg
att han vill skapa ett mer öppet samhälle,
och att Facebook är ett sätt att göra det på.
Å andra sidan ...
är det mycket som folk inte känner till om hur Facebook använder information.
Om det bara fanns ett sätt att veta hur mycket information företagen lagrar.
I Facebooks fall, fick vi veta något ganska intressant,
tack vare en student i Österrike.
Till skillnad från USA,
så har Europa en lag som kräver att företag avslöjar vilken data de sparat
om kunden vill veta.
Och Facebook, olikt de flesta stora internetföretag,
hade faktiskt byggt ett huvudkontor i Europa.
Vi var tydligen de enda tre som tryckte på tillräckligt hårt
och frågade om och om igen,
och gick genom de irländska myndigheterna
för att få större delen av vår datamängd.
Vi har fortfarande inte fått allt.
Här har jag den.
Bara så du får en uppfattning hur mycket det är.
- För att få en föreställning... - Kan jag hålla den?
...om hur mycket det är.
Wow, det här är tyngre än en baby.
Det är 1 222 sidor.
Jag var medlem på Facebook i tre år,
men jag har var mest aktiv det sista 1,5 året.
Det intressanta är att jag faktiskt inte postade mycket.
Jag postade kanske en gång i veckan eller så.
Med den här gigantiska bunten information,
är det svårt att gå igenom och hitta specifika detaljer om någon?
Nej, det är jättelätt för...
Vi använde bara sökfunktionen i PDF-filen.
Man skriver in ett ord,
som "demonstration", "sex", "politiskt parti" eller något,
och inom en sekund hittar du rätt information.
Så på ett par minuter kan du ta reda på vad folk röstade på,
vilka psykiska problem de har, vilka fester de har varit på ...
All den informationen är faktiskt ganska lätt att hitta.
Trots att jag använde tjänsten under så kort tid,
så är datafilen ändå större än vad någon som CIA, FBI eller Stasi
någonsin hade om en vanlig person.
Om man klickar "Ta bort" betyder det bara att det flaggas som "Borttaget".
Så du gömmer den från dig själv, men vem som helst,
som Facebook eller någon myndighet som vill titta på det senare,
kan fortfarande hämta tillbaka det.
Det finns alltså kvar för evigt,
även om du tryckt på "Ta bort"
och de frågade tre gånger om du verkligen vill ta bort det.
Så det försvinner egentligen inte?
Det är inte borttaget. Det är fortfarande kvar.
4) Din information är "Anonym"
Vi har infört i stort sett följande regel:
Tänk på det som att vi anonymiserar informationen inom 18 månader.
Den kanske anonymiseras efter 18 månader
men alla sökningar som vi någonsin gjort finns kvar.
Den underliggande datan finns kvar och kan avanonymiseras.
Att avanonymisera sökhistorik visar sig vara chockerande enkelt.
Det vill säga, att ta privata sökningar och ta reda på vems det är.
2006 offentliggjorde AOL en massa användares anonymiserade söklistor.
Det tog bara några timmar för en reporter att avkoda vem användare 4417749 var.
Mellan sökningar för saker som "domnade fingrar",
"manliga 60+ singlar"
och "hund som kissar på allt",
avslöjade reportern en 62-årig kvinna som hette Thelma Arnold.
Sen har vi användare 17556639
som flera gånger kollat upp, "Hur man dödar sin fru",
och bilder av halshuggna.
Men däremellan sökte användaren faktiskt på "biff och ost".
Biff och ost?
Många användare var snabba att fördöma vad som pågick.
Ja, det var mord.
AOL sökdata visar att användare planerar mord.
- Winnie, lugn. - Hallå där kompis!
Sätt dig ner, Jag ska visa dig något.
Vad jag visar sig här är en lista av anonymiserade sökningar.
De här sökningarna släpptes av AOL.
Finns det saker på den här listan som du vet att du har sökt efter?
Visst, jag har definitivt ... kollat upp bilder på bilolyckor.
Jag har skrivit in "halshuggen"
Jag har kollat upp bilder på döda människor...
Jag har definitivt kollat upp "hustrumördare".
Jag har faktiskt kollat upp varenda sökterm här.
Ni förstår, Jerome var manusförfattare på Cold Case,
en TV-show där poliser varje vecka måste lösa ett mordmysterium.
Det skrämde mig alltid när jag skrev in de söktermerna.
Om det fanns ett automatiskt system
som rödflaggar dig baserat på söktermer,
så skulle de inte titta och säga,
"Okej, du jobbar förmodligen med en TV-show,
och det är därför du googlade 'Hur man mördar sin otrogna fru'."
Vad då?
Jag ville bara bekräfta att jag inte mördat dig
och att du fortfarande lever.
Nej, jag får lov att lämna rummet.
Och vårt barn är i säkerhet.
Okej, bra.
- Han har en ren blöja. - Tack gode gud!
Så vi kan vara säkra på att du inte är någon mördare?
Jag är ingen mördare.
- Du är författare? - Jag är författare.
Glad vi kunde reda ut det.
Glad att vi redde ut det.
Så vad skulle hända om det där röda flagg-systemet fanns?
Om en pappa som Jerome skulle kunna få en knackning på dörren
för att hans sökhistorik blev offentlig?
5) Av juridiska skäl
Man verkar vara överens om att den här typen av information
ska kunna sparas i fler än noll dagar.
Anledningen har att göra med polisaktivitet, terrorister,
Patriot Act, alla de där sakerna.
Det visar sig att i den digitala miljön,
finns det ett kryphål i konstitutionens fjärde tillägg,
vilket är att om en tredje part samlar den här informationen
så behöver inte regeringen hoppa igenom samma ringar.
Det kallas för Tredje-partsdoktrinen.
Tredjepartsdoktrinen innebär
att när du som konsument delar dina data med en bank,
med en e-post-tjänst,
med en sökmotor,
med någon slags teknikföretag,
så har du i princip gett upp
vad som skulle ha varit ditt skydd enligt det fjärde tillägget.
För regeringen är det lättare att få information från Google eller Facebook,
än att ta reda på den själv genom att avlyssna våra telefoner.
Stora företag som Google eller Facebook
får tusentals förfrågningar varje år från olika myndigheter.
Facebook har 25 anställda som bara håller på med övervakning.
De här företagen tar regelbundet emot förfrågningar och behandlar dem.
Du kanske blir förvånad att höra
att regeringens hemliga genomsökning av e-post verkar vara vanliga.
Lagen som reglerar regeringens tillgång till elektroniska kommunikation,
som e-post och sådant som inte förvaras lokalt, skrevs 1986.
Den kan låta regeringen
åtminstone hävda att de bör ha tillgång
till lokaliseringsdata utan fullmakt.
Vid ett tillfälle hävdade regeringen
att de inte behövde fullmakt för e-post som hade öppnats.
5) Av juridiska skäl a) Förfrågan från regeringen
Våren 2011 gjorde justitiedepartementet, och framförallt FBI,
flera förfrågningar hos internetföretag
som en del av utredningen som uppdagade individer med kopplingar till WikiLeaks.
Vi släppte 400 000 hemligstämplade dokument.
För er som inte vet vem Julian Assange är,
han är grundaren av WikiLeaks.
WikiLeaks har tidigare publicerat hemliga dokument
rörande Irakkriget, Guantanamo Bay och Afghanistan.
Det är ju självklart en positiv utveckling
för de av oss som tycker att information
borde vara mer tillgänglig.
Det är självklart också ett hot
mot de institutioner, som stora företag, som lutar sig mot sekretess.
Jag fördömer WikiLeaks handling.
Den sätter nationens säkerhet på spel.
Twitter fick en begäran om vissa Twitter-användares data.
De var alla användare kopplade till whistleblower-hemsidan WikiLeaks.
Men det var inte bara en begäran, utan också ett motdirektiv.
Den kom med en munkavel.
Den krävde att Twitter aldrig uttalar sig öppet att de fått förfrågan.
Assange fördömde detta, och sade att han tror
att andra amerikanska nätbolag, som Facebook och Google,
också kan ha blivit beordrade att lämna ut information.
Företag som Amazon, Yahoo, Dropbox...
Till och med Facebook, kan lämna ut data till regeringen
utan att först informera sina användare.
Även om man tycker att det folk gör är fel,
så är det det konstitutionens första tillägg är till för.
Att skydda impopulära personer med impopulära åsikter.
Men Twitter slog tillbaka.
De lämnade ut information om användarna, men notifierade dem först,
och de lyckades bestrida munkavlen.
Men Amazon, PayPal, Mastercard och Visa,
föll alla för trycket gällande sina användare.
En lojalitetskultur, inte gentemot dig, utan ett högre kall,
är viktigt för att lyckas, tror jag...
Och det vore illojalt, i detta fall, mot nationen.
President Bush tycker kanske det är illojalt.
Tack vare att Twitter stod upp för
aktivister som Julian Assange, kan visa detta:
Idag släpper vi över 287 filer
som dokumenterar fakta om den internationella övervakningsindustrin.
En bransch som nu säljer utrustning till både diktaturer och demokratier,
för att spionera på hela befolkningar.
11 september-attackerna gav dispens
för Europeiska länder, USA, Australien,
Kanada, Sydafrika med flera
att utveckla spionsystem som påverkar oss alla.
b) Inga garantier görs att information inte utlämnas eller analyseras
Spionfilerna påvisar den massiva industri som säljer till USAs regering
och regeringar världen över.
Istället för något som heter "Total Information Awareness Act"
med en symbol som pyramidens öga som beskådar alla
och skannar världen med ondskefulla laserstrålar...
Låt oss istället ha en massa företag
som alla bidrar med delar till totalförmågan.
De måste enligt kontrakten gå under samma organ.
En av de mest populära är "Massiv avlyssning".
Vad regeringar försöker göra med detta
är att extrahera så mycket information som möjligt från vår kommunikation
som de kan analysera, och upptäcka mönster.
Det är intressant att du i din artikel pratar om branschens hemlighetsmakeri,
att de säljer på mässor som inte är öppna för media...
Vi gick till ett av dessa mässor. Det var ganska lätt.
Vi bara ringde och bad om ett pass.
Vi pratade med en representant för ett av företagen.
en firma vid namn Cellebrite.
De var med i Spionfilerna.
De säljer verktyg för att extrahera mobildata
till de största departementen inom USAs offentliga sektor.
Jag heter Christopher Shin.
jag är vice ordförande för teknisk utveckling vid Cellebrite USA.
Idag visar jag er Cellebrite UFED-systemet, här till höger.
Den kan extrahera ofantligt mycket information från mobila enheter.
Det kan vara SMS, bilder, video, ljud, samtalsloggar och liknande.
Den används av organ i USA och över hela världen.
iPhone, i synnerhet, lagrar mycket information,
mer än en vanlig telefon.
Det är verkligen ett digitalt arkiv över ditt privatliv och arbetsliv...
Det är anledningen till att området växt exponentiellt de senaste två åren.
Eftersom enheterna blir mer komplexa, rymmer de mer information.
Det här är din mest personliga pryl idag, mer personlig än din laptop.
Vi ser oss själv som verktygsfabrikanter.
Precis som Glock eller Beretta som tillverkar vapen.
Vi producerar verktyg som har ett specifikt syfte
och vi marknadsför det endast för...
Precis som du inte kan köpa en pistol utan referenser,
så vi säljer inte till vem som helst.
Vore det möjligt för er att sälja, eller finns det lagar mot det?
Det finns ingen lagstiftning mot att sälja till någon
som inte är inom polisen eller regeringen eller något sådant.
Om någon dumpade min telefon, fick de sig kanske ett gott skratt,
men jag skulle knappast få fängelsestraff.
Jag tror det beror på hur man ser på det.
Visst finns det integritetsfrågor, men jag är lite mer...
...liberal med att visa mitt privatliv.
Andra, visst... Det är upp till var och en.
Min telefon... Jag tar faktiskt tillbaka det jag sade.
Jag har mycket jobbrelaterad information på min BlackBerry.
Om den kom ut skulle jag nog bli rätt orolig.
Övervakningsförsäljarna riktar in sig på två sorters kunder:
De riktar sig direkt mot regeringar,
och också internetleverantörer och telekomföretag,
som har fått uppdraget att spionera på sina kunder.
Det fanns, till exempel, ett litet program
som hade installerats på varje telefon i Amerika.
Mjukvaran hette Carrier IQ.
Tack vare en video en systemadministratör i Connecticut lade upp på YouTube,
vet nu hela världen att denna mjukvara har övervakat alla våra tangenttryck.
553 och så vidare...
Enligt Carrier IQ:s marknadsföringschef
är de medvetna om att informationen är känslig.
Det kallar det en guldgruva.
Det blev en tillräckligt stor grej
för Al Franken att ta upp det inför kongressen.
Herr direktör, miljoner amerikaner har smartphones
med förinstallerad mjukvara från ett företag som heter Carrier IQ.
Ny forskning visar att den fångar upp ett brett urval av känslig information--
Låt mig först säga att vi varken har bett om eller mottagit,
information från Carrier IQ i samband med våra utredningar.
Inte direkt från Carrier, men mobiloperatörerna?
Nej, jag tror inte det.
Om du specifikt syftar på användningen av Carrier IQ-mjukvara...
av en annan mobiloperatör...
Har vi efterfrågat det?
Jag vet inte.
Den information som vi söker från mobiloperatörer eller liknande,
då pratar jag inte om Carrier IQ, utan mobiloperatörer...
Vi kan få information som Carrier IQ kan ha haft något med att göra.
Varför skulle FBI behöva all denna information från Carrier IQ?
De skulle ju kunna använda vilka tjänster som helt
som fanns i Spionfilerna.
Som den här produkten: Scan & Target,
som säger sig kunna söka igenom SMS, snabbmeddelanden,
Twitter, e-post, Facebook bloggar och forum,
eller analysera enorma mängder data i realtid.
Eller FinFisher, som visar hur polisen kan infiltrera vilket system som helst
genom ett flertal videor som fanns tillgängliga på deras hemsida.
Deras demo visade t.o.m. en agent som hackade sig in i Google och Facebook.
Vem har den här sortens utrustning?
Massiv avlyssningsutrustning säljs av övervakningsförsäljare i hela världen.
Den finns tillgänglig för alla som vill ha den och har råd.
FinFisher-systemet såldes till Egypten
för att övervaka folk som motsatte sig landets ledare.
Det här är de faktiska dokumenten.
Träning för två till fyra personer ingår, för ett lågt pris runt 11 000 dollar.
Eller "Hacking Teams Project",
som annonserar att det kan spåra hundratusentals mobiler i ett system.
Eller mjukvara som Kapow, som analyserar alla sociala nätverk
och kan söka efter nyckelord och fraser.
...allt som händer på Facebook.
Det visar hur ofta en person kommunicerar med en annan, och liknande.
Det tillåter mycket profiling.
Det skapar stora databaser som polisväsendet kan utnyttja,
och ofta misstolka.
Med hundratals företag som erbjuder dessa tjänster,
varför behöver FBI använda Carrier IQ?
Allt som kommer från en mobiltelefon eller en dator,
allt som går över internet,
utomlands eller till och med inom landet,
kan övervakas med den här utrustningen.
Om man läser nyhetsartiklar om så kallad "big data"...
"Big data" handlar om
hur regeringen och bolag använder datan
för att hitta avvikelser och förutse när du tänker göra något,
så de kan hindra dig.
Regeringen är inte särskilt hemlighetsfull om det.
Om du går in på deras hemsida
så söker de utvecklare för att skapa bättre verktyg
för massövervakning av onlineaktiviteter.
Exempel på övervakning inkluderar bland annat
Fox News, CNN, MSNBC, Twitter, Facebook, etc.
Vilket tar oss tillbaka till ordet man hittar i många användaravtal.
Ordet som satte hela det här i rullning:
"Förhindra".
Man kan ju fråga sig vilka potentiella hot
all denna övervakning egentligen ska förhindra?
6) Vi förbehåller oss rätten att använda din data för att förhindra
Den 3 januari, 20 dagar innan min semester,
twittrar jag, "Har du tid för lite skvaller/prep
innan jag åker och förstör Amerika?"
Avslutade tweeten med en kyss, hotfullt som det må vara.
20 dagar senare flyger jag till Los Angeles.
Vi hade ett hotell på Hollywood Boulevard.
Vi skulle bara strosa runt och turista i en vecka.
Jag går av planet, går igenom passkontrollen,
drar mitt pass, och de säger, "Kan du följa med oss?"
Jag hade just skaffat irländskt pass
så jag trodde att kanske irländare har en stereotyp som IRA-bombare.
De går igenom väskan och jag undrar: "Vad gör ni?"
Sedan satte de mig i förvar.
De förhörde mig i fem timmar om jag hade ett Twitterkonto.
Jag bara: "Allvarligt? Håller ni mig på grund av ett tweet?"
Och de frågar: "Vad menar du med 'förstör Amerika'?"
Jag svarar: "Att festa, röja, bli på fyllan..."
Vilken idiot som helst kan se vad jag menade.
Den är signerad med en kyss.
Jag är säker på att Hitlers memoarer inte slutar med en kyss...
De flyttade oss till en cell.
Vid midnatt tog ett nytt skift över och de visste inte varför vi var där,
så de sätter handbojor på oss, sätter oss i en polisbil,
och tar oss till, typ ett fångläger.
Oskyldiga människor borde inte behandlas som skit.
De skuffade runt oss, tryckte upp oss mot väggar...
Det låter som en hemsk semester.
Ger regeringen dig pengarna tillbaka?
Nej, de vill inte kommentera på det som har hänt.
Om jag skrivit att jag skulle "paint the town red"
hade de väl haffat mig för vandalisering också.
När jag åker till andra länder ser de att jag blev utvisad från USA.
Jag blir antagligen ivägdragen på varje flygplats
och förhörd om vad som hände,
och jag måste förklara att jag twittrade.
Jag är italiensk, irländsk, fransk, portugis, indiansk, svart...
Jag är till och med en artondels avatar.
Detta är Joe Lipari.
Han hade en jobbig dag i Apple Store-butiken.
Han köade i fyra timmar, innan han gick därifrån.
Jag kommer hem från Apple Store,
fortfarande lite irriterad.
Röker på lite, sätter på Fight Club, slappnar av, loggar in på Facebook.
Den här prydlige psykopaten skulle kunna tappa greppet,
- och gå från kontor till kontor... - ...från kontor till kontor...
"...med ett Armalite AR-10 semiautomatiskt vapen."
Jag sade samma sak, fast med Apple Store.
I stort sett ord för ord, förutom platsen.
Jag sitter på Facebook och gör mig redo för yoga,
när jag hör en rytmisk knackning på dörren.
Jag trodde att någon var här för att titta på Fight Club med mig.
Öppnade dörren, boom!
New York piketpolis med skottsäkra västar och dragna vapen.
De river upp stället och går verkligen igenom allt.
När en av dem hittar min låda med militära utmärkelser
tar han fram den och frågar "Var du i det militära?"
Så vi börjad prata armésnack, han förstår att jag fattar jargongen.
Då frågar han: "Vet du var en Armalite AR-10 är?".
Jag säger: "Är det därför ni är här?
För att jag drog ett dåligt skämt på Facebook?"
Som om jag... Man häpnar.
Det tar en verkligen tillbaka till jorden!
När ens Facebookande får insatsstyrkan att komma.
De sa åt mig att inte lämna New York,
för jag måste närvara i en massa rättsfall under ett år.
De hävdade att en av mina Facebook-vänner ringde 112.
Vilket jag tror är en lögn.
Så jag bad om bandet från larmcentralen,
som de måste spara.
Jag har rätt till det, de måste ge mig mitt "mug shot" om jag vill ha det.
Då sade de att: "De visade sig att ingen ringde 911,
det var någon som kom till polisstationen
och de uppgifterna sparar vi inte."
"Hur fick ni tag på min adress? Jag har bara bott här i 10 dagar."
Jag hade inte adressändrat än.
Alla brev från banken kom fortfarande till min gamla lägenhet.
Inget visade att jag bodde där, annat än ett muntligt avtal.
Tre minuter efter jag ätit lunch blev jag kallad till kontoret.
Jag fick sitta i vicerektorns kontor.
Jag fick inte veta vad som hände förrän tio minuter senare.
Min telefon ringde, numret var från hans skola.
jag svarade och det var skolans säkerhetsvakt
som ringde för att meddela mig,
"För er information, bara så att ni vet,
'Secret Service' är här med polisen,
och de pratar med Vito."
En man med glasögon och kostym kom in.
Han sade att han var från "Secret Service",
och att ett inlägg jag hade skrivit
sågs som ett hot riktat mot presidenten.
Ja, en pojke i sjuan fick besök av FBI
för att en röd flagga dök upp i deras spionsystem.
Jag skrev att Osama var död, och Obama borde vara försiktig
för det kunde finnas självmordsbombare.
Den tog inte hänsyn till hans ålder,
eller om hans kommentar att Obama behövde "akta sig" var bekymrande.
Maskinen tog ett beslut baserat på en serie ord
att Vito var ett potentiellt hot.
6) Vi förbehåller oss rätten att använda din data för att förhindra
a) Protester
För-brott är när det misstänker en potentiell fridsstörning.
Deras misstanke att du kanske kommer att begå ett brott.
Folk blir anhållna för för-brott i Minority Report.
Mr. Marks, på uppdrag av District of Columbias för-brottsdivision
anhåller jag er för det framtida mordet på Sarah Marks,
som man vet kommer att äga rum idag 22 April, kl. 08:04.
Jag har inte gjort någonting!
Det skedde en arrest på den kungliga bröllopsdagen
när jag var med på en zombie "flashmob" bröllopspicknick.
Jag och fyra andra zombies anhölls i förebyggande syfte,
för potentiell fridsstörning.
Även om man klär ut sig till zombie,
har brottet egentligen inte begåtts
förrän man har ätit någons hjärna.
För att vara rättvis, vi år faktiskt 'hjärntårta'.
Hur visste de att ni skulle klä ut er till zombies den dagen?
Genom e-mail, vad som helst...
Svårt att veta.
- Jag tror-- - Det är ganska läskigt.
Tecken på att de övervakade privata sociala nätverk,
märktes på de sätt de reagerade på vissa saker,
frågade om vissa saker.
De frågade om likmaskar och klättringsutrustning,
som de måste ha hört om i konversationer på internet.
Vilket inte var sant, ingen hade maskar eller klättringsutrustning.
Inget som utgjorde någon fara för det kungliga bröllopet.
Vi var inte ens i närheten,
och hade inga planer på gå i närheten av festligheterna.
Allt som inte var en del av detta överdådiga, dyra firande
av två främlingars bröllop var inte tillåtet.
Och det är djupt oroande.
Man kan se hur övervakning används till
att tysta protester innan de ens uppstår.
Det var ju naturligtvis det kungliga bröllopet.
Vi betalade alla för bröllopet, det var ingen privat tillställning.
Ni anhåller en professor i antropologi
som organiserar en gatuteatergrupp.
Vi kunde inte fatta att de hände.
Det var så uppenbart att vi var en teatertrupp.
En del av oss hade på sig scenkläder.
Vi satt inlåsta i 25 timmar på Lewishams polisstation.
Så snart bröllopet var slut släppte de ut oss.
Det var första gången i detta land, så vitt jag vet,
som runt 50 av oss,
blev arresterade, och i de flesta fall fängslade,
för att man övervägde att protestera.
För att man övervägde, i det här fallet, gatuteater.
Mycket här i livet bygger på förtroende.
Om man har en diskussion i sin innersta krets
om ett strategiskt beslut som kritiskt för företaget,
och man läser om det i tidningen innan det förverkligats,
och det föregrips för att någon på insidan snackade,
då gillar man det inte. Det svider.
Aktivisterna behövde inte begå något brott.
De behövde bara SMS:a, e-posta eller ringa varandra
om att möjligen protestera.
Jag tror inte att lösningen är att ta bort förmåga
att se och dokumentera medborgarnas offentliga beteenden.
Lösningen är att välja bättre regeringar.
En sak som jag ofta hör är,
"Vem bryr sig om de samlar en massa information om mig.
Jag har inget att dölja så vad spelar det för roll?"
Jag känner till resonemanget och det är inte särskilt nytt.
Det är gammalmodigt att säga:
"Vi följer reglerna, så vad händer?"
Mellan att antingen leva det syndiga liv jag skulle vilja leva,
och hoppas att staten skyddar mitt privatliv,
eller att anta att ingen skyddar mitt mig,
och leva ett mindre syndigt liv,
väljer jag det senare.
Chansen att lyckas verkar bättre.
Jag gratulerar de som säger att de inte har något att dölja.
Jag tror dem inte,
och de döljer antagligen något för någon.
Det gör vi alla.
Du har inget att dölja förrän du har det.
Du kanske inte vet vad du bör dölja.
6) Vi förbehåller oss rätten att använda din data för att förhindra
b) Privat Korrespondens
Ni kanske minns fallet Milly.
En tonårig tjej från Storbritannien som försvann 2002.
Surreypolisen säger att de blir allt mer oroliga
över välbefinnandet hos en trettonåriga flicka
som inte har setts till sedan torsdag eftermiddag.
Innan polisen hittade hennes kropp,
klamrade hennes föräldrar sig fast vid hoppet att hon kunde vara vid liv.
Om någon har tagit Milly och håller kvar henne,
snälla, ge tillbaka henne till oss.
Varför detta?
Enligt hennes mobilhistorik,
hade Milly lyssnat på och raderat röstmeddelanden.
Vi satt nere i receptionen och jag ringde hennes telefon.
Jag kom till hennes röstbrevlåda,
så jag hörde hennes röst.
Och jag liksom... Jag hoppade till,
"Hon har lyssnat på sina meddelanden, hon lever!"
Och jag bara... Det var då som...
Det visade sig att anställda hos Rupert Murdochs koncern
hade hackat sig in i Millys mobil,
i ett försök att bli först med detaljer om storyn.
Jag tror att det här är vändpunkten,
när allmänheten börjar se, och framförallt känna,
hur motbjudande just den här tidningens metoder var.
Det här var en mördad skolflicka,
och tanken på
en snäv krets högt uppsatta politiker,
tätt sammanknutna med polisen
och mediemogulen Rupert Murdoch...
I 30 år, allt medan brittiska premiärministrar
kom och definitivt gick,
var Rupert Murdoch en ständig figur i deras värld.
Mediemoguls-miljardären vars...
I åratal hade kändisar och privatpersoner som Milly
fått sina röstmeddelanden, som de trott var privata,
avlyssnade av Rupert Murdochs bolag,
på bekostnad av människor som Millys föräldrar.
Det tog nästan ett decennium att avslöja detta missbruk av personlig data.
6) Vi förbehåller oss rätten att använda din data för att förhindra
c) Journalism
Öppenhet för oss samman och ger oss så många nya vänner
Men alla dessa sammankopplade vänner ger staten...
... en möjlighet som är utan dess like i historien,
att veta vad dess medborgare håller på med,
och identifiera oliktänkande ...
Regeringen kriminaliserar "whistle-blowing".
De kriminaliserar oliktänkande,
särskilt när det besvärar staten
och håller regeringen ansvarig.
Källor kommer att bli upptäckta,
och om whistleblowers inte kan, på ett säkert och anonymt sätt,
ge information till journalister,
kommer samhället aldrig att veta när våra rättigheter kränks i tysthet.
Obamas administration har anmält fler whistleblowers inom regeringen
än alla tidigare presidentskap tillsammans
men hjälp av övervakning av journalister.
Självklart har presidenten försvarat sin administration...
...på det enda sätt han kan.
Om vi kan hitta folk som läcker,
kommer de att få känna av konsekvenserna.
7) Vi kan begäras spara din data
Om man ser det från ett tekniskt perspektiv,
så ligger teknologi som bevarar integritet
faktiskt framför teknologi som inkräktar på den.
Kryptering, till exempel, som låter dig upprätthålla sekretess,
ligger före avkryptering.
Men om man kunde spara information
tills den kan avkrypteras?
Säkerhetstjänsten kommer snart att tillåtas spara information
om amerikanska medborgare mycket längre än tidigare,
även om dessa medborgare inte har kända kopplingar till terrorism.
Enligt de nya reglerna kan staten att spara data i fem år,
istället för den nuvarande sex-månadersgränsen.
General Alexander, om Dick Cheney blev vald till president
och ville fängsla och konstant skendränka varje amerikan
som skickat e-post och skämtat om hans välkända jaktmissöden.
Jag undrar, har NSA den teknologiska kapaciteten
att identifiera Cheney-skojarna baserat på innehållet i deras e-post?
Inom USA skulle vi behöva
gå igenom en FBI-process för att få en fullmakt
och visa den för de berörda.
- Men ni har de förmågan att-- - Inte inom USA.
Nya frågor kring National Security Agencys
gigantiska spionstation som byggs i öknen i Utah.
Väl färdig, kommer den att vara fem gånger större än Kapitolium.
NSA har inte tillåtelse att spionera på amerikaner,
men nu har en "whistleblower" trätt fram, som hävdar att myndigheten gör det ändå.
Det här gigantiska organet samlar ofantliga mängder information varje dag
genom satellit- och mobilövervakning,
datatrafik, din e-post, och så vidare.
De måste spara det någonstans, och det är därför de bygger i Bluffdale.
Det kommer att kosta två miljarder dollar,
och det byggs i det här området,
på en militärbas i Bluffdale utanför Salt Lake City.
De fick, som sagt, utvidga stadsgränserna
för att få plats med det.
Syftet är att det ska bli kronan på verket
på detta avlyssningskomplex, detta nätverk som skapades efter 9/11.
Faktum är att informationsteknologi utvecklas exponentiellt,
endast informationsteknologi.
Exponentiell tillväxt börjar långsamt, det ser ut som ingenting händer,
det fördubblas i små tidsinkrement.
Men plötsligt tar det fart.
Det har vi sett med paradigm efter paradigm,
som med sociala nätverk nu på sistone.
1984 kostade det 85 000 dollar att förvara 1 gigabyte data.
2012 kostade det ungefär 5 cent.
I staden Chongqing finns det runt 500 000 kameror.
År 2012 kostade det 300 miljoner dollar att spela in och spara högupplöst video.
År 2020 väntas kostnaden sjunka till under tre miljoner.
Storbritannien är en av kulturerna som infört kameror
mest genomgående och snabbast.
Hittills tycks befolkningen inte ha några problem med dem.
Om de inte vore det så vet de vem de ska ringa.
Det finns 2 000 kameror, snart 3 000.
Alla är kopplade till det här kontrollrummet på hemlig ort.
Jag kan ta fram, i realtid,
alla tillfällen då en kamera filmat någon i röd tröja.
Set är formen och storleken
på ett potentiellt misstänkt, obevakat paket...
Många poliskontor planerar att använda nya, kontroversiella apparater
som kan skanna folks ansikten,
och korsreferera informationen mot en databas över kriminella.
När vi är i krig och försvarar samhället,
mot folk som vill komma och döda civila,
måste vi kunna förvara oss.
Vi måste kunna försvara vår livsstil,
och vi måste ge någon den makten.
Enligt Brookings Institution
är den här genomträngande övervakningen motsvarigheten till en tidsmaskin
som låter auktoritära stater genomföra retrospektiv bevakning.
Om exempelvis en anti-regim-demonstrant
som inte redan är känd av säkerhetstjänsten arresteras,
kan de gå tillbaka i tiden och granska demonstrantens telefonsamtal,
bilresor och de personer han eller hon träffade
under månaderna, till och med åren, innan gripandet.
Regeringen använder användarvillkor för att rättfärdiga
övervakningssamhället vi nu lever i.
Meddelandena är gratis, och framförallt är de krypterade,
så polisen kan inte ta sig in och avkryptera det som har hänt.
Det har fått röster har höjas för att stänga ner hela nätverket.
Det är lätt att rättfärdiga användandet av teknologin för att stoppa upplopp,
men borde det inte oroa oss att staten kan läsa våra e-post
SMS, telefonloggar och sökhistorik,
följa våra förehavanden och begränsa vår yttrandefrihet?
Vad för brott hade pojken i sjuan begått?
Är det så illa med zombies på ett kungligt bröllop?
Millys föräldrar då?
Vad händer när teknologin används för att övervaka fredliga demonstranter,
som "Occupy Wall Street" och "Tea Party"?
Vad händer om regeringen inte tycker om att tält ställs upp?
Sluta slå studenter!
Trots detta, började det kännas som, "än sen då?"
Än sen om staten kan få tag på all den här informationen?
Det kanske är bra att de kan hålla ordning under upplopp?
Det var kanske redan för sent?
8) Tillägg till denna överenskommelse
Tror du att integriteten är död?
Döende, visst...
Huruvida den...
Integriteten kommer att förbli död,
om det inte sker en fundamental förändring i dynamikerna som styr det.
Jag menar, det enda effektiva gensvaret
är att övervaka och ändra beteendet,
tendenserna inom säkerhetstjänster och polisväsenden,
och även företag.
Och det lär inte hända.
Jag vet inte exakt vilka "vi" är, men jag är väldigt kritisk mot "oss".
Jag tror att vi har fallit pladask för det här.
Vi vill se teknologin växa och utvecklas,
och vi vill inte ha några glädjedödare.
Vi har fått upp ögonen för integritetsproblemen...
...minst fyra år för sent.
Är integriteten död?
Ja, utan tvekan.
Ja, den är död.
Det är säkrast att anta att ingenting är privat.
Inget som är digitaliserat är privat.
Det är skrämmande.
När det här blir litet som en blodkropp,
och kan jag skicka in dem i hjärnan, i kroppen genom blodomloppet.
så kommer de att finnas överallt.
Det kommer bli en del av oss.
Folk säger att det är en hög tröskel att kliva över.
Men jag tror inte det. Det är ett flytande kontinuum
från när jag var student och måste cykla till datorn,
till att ha datorn i fickan, till att ha den i kroppen.
Det är en bekväm plats att ha den, jag tappar inte bort den.
Det sägs att om man lägger en groda i en vattenkastrull
och långsamt höjer värmen, så kommer den att dö
för den märker inte att den kokar.
Jag tror att, som med allting annat,
så ger vi med oss en centimeter i taget.
Snart är man ganska långt längs vägen,
och tittar bakom sig och undrar hur man hamnade här.
Det tror jag är sant.
Det har spårat ur helt.
Det finns liksom inga gränser.
De vet allt om oss nu.
Ta någon som är ansvarig för lagstiftning
och gör samma sak som görs mot andra medborgare
med deras e-post och Facebook-konton...
Då kommer de att blir uppmärksamma.
Alla dessa mäktiga institutioner...
... de utsätts inte för samma integritetsinvasioner som resten av oss.
Eric Schmidt, Googles VD, sade:
Om du gör något du inte vill att någon annan ska veta om,
borde du kanske inte göra det.
Sedan blev han väldigt arg när CNET, ägda av CBS,
publicerade en bild på hans hus.
Eric Schmidts hus Styrelseordförande - Google
När man frågar Google om "Spåra inte",
hävdar de att, "Vi måste veta hur det ska definieras
innan vi kan implementera teknologin."
"Spåra inte" är ganska enkelt: Vi vill inte bli spårade.
Enda anledningen att Google inte förstår det
är att de inte vill implementera det.
En chattkonversation med Mark Zuckerberg
Zuck: Om du behöver info om någon på Harvard
Fråga bara
Jag har över 4 000 e-post, bilder, adresser, SNS
Folk skickade bara in dem. Jag vet inte varför.
De litar på mig
Idioter.
Om inte någon gör det ohållbart
för dem att fortsätta,
sätts det press på ledarna för företagen som ska engagera sig.
9) Uppsägning av kontrakt
Mark Zuckerbergs hemadress
Sök
Gryning.
Vi åker förbi Facebook-campuset.
Jag har ingen aning om vad jag kan förvänta mig.
Jag har inte ätit frukost.
Zuckerberg...
Han kan se att jag har checkat in här,
så han vet att jag är vid hans hus.
Här är ett direktcitat från Mark:
"Att ha två identiteter är ett exempel på integritetsbrist."
Integritetsbrist...
De knackade just på hans dörr,
så det verkar som vi får en glimt Mark Zuckerberg idag.
Du kanske inte har fel, det här kanske inte...
De kanske faktiskt har en tunnel.
Jag ser rörelse på gården.
Är det en hund?
Nu så!
Spionglasögonkamera
Mr Zuckerberg?
Hej, jag filmar en dokumentär...
Gör en lite vlog här...
Kan jag få ställa några frågor?
Nej...
Tyvärr, jag måste till jobbet...
Tror du fortfarande att integriteten är död?
Vad anser du egentligen om personlig integritet?
Spelar ni in det här?
Det gör vi.
Kan ni vara snälla och sluta?
Visst, jag kan sluta.
Mark Zuckerberg bad mig att inte spela in honom.
Så vi stängde av vår huvudsakliga kamera.
Men Mark tycks inte ha något emot att spara vår data
när vi tror att den har raderats...
...så det här verkade bara rättvist.
Kan ni vara snälla och sluta?
Visst, jag kan sluta.
Kan jag svänga förbi lobbyn och boka in en intervju?
Ja, vi har folk i marknadsföring du kan prata med om det.
Jag har försökt några gånger, men de återkommer aldrig.
En stor skillnad.
Mark slappnar av efter han tror att vi slutat spela in.
Ser ni det? Det där...
Det är ett leende.
Mark Zuckerberg log mot mig, och vet ni varför?
Han trodde jag hade slutat spela in, och han kände sig lättad.
Tänk vilken lättnad det skulle vara
om alla företag och regeringen slutade banda allt vi gör.
Om vi bara kunde be dem om något så enkelt,
något som Mark Zuckerberg kan be om.
Kan ni vara snälla och sluta?
Kan ni låta bli att filma oss, övervaka oss och ta del av vår information
om vi inte ber om det?
Vi behöver rimliga användarvillkor,
och vi behöver integritetspolicyer
som värnar om vår demokratis mest grundläggande principer,
istället för att ta dem ifrån oss.
Eller som en ung senator sade innan han blev president:
Vi måste finna ett sätt att stoppa terrorister,
och samtidigt skydda integritet och frihet för oskyldiga amerikaner.
Vi måste hitta ett sätt att ge presidenten makten han behöver
för att skydda oss, men se till att han inte missbrukar den.
Den enkla principen,
att någon bevakar övervakaren...
Vare sig det handlar om...
...pressfrihet, eller trådlös avlyssning,
så är den enkla principen något som vi inte får ge upp,
och inte behöver ge upp.
Mr President, du har våra blickar vända mot dig,
och jag antar att vi måste fråga oss själva en enkel fråga:
Godkänner vi?
Till dags dato, finns ingen lagstiftning i USA som reglerar policyerna
som låter myndigheter och företag missbruka personlig information.
USA:s CIA-chef får en läxa i integritet...
November 2012
Washington har fastnat i ett avsnitt av Spion mot spion.
Metoder som en gång användes av CIA:s underrättelseteam,
som att leta igenom IP-adresser, e-post och falska avlämningsboxar,
har nu vänts mot underrättelsetjänstens topptjänsteman.
CIA-chefens privata e-post genomsöktes av FBI.
FBI avslöjade bevis på en affär
mellan Petraeus och hans levnadstecknare, Paula Broadwell.
Det stämmer.
Petraeus hade en affär med författaren av hans biografi, All In.
E-posten lästes utan fullmakt från domstol.
Det fanns inga tecken på kriminell verksamhet.
Det fanns inga tecken på någon säkerhetsrisk.
Det fanns ingen hotbild mot David Petraeus som privatperson,
eller mot General Petraeus, chef för CIA.
Det är inte mina ord, utan FBI:s.
Så Amerikas toppspion fick sparken...
för han förstod inte hur systemen funkar.
Istället för att skicka dessa e-post,
skrevs de, i många fall, som utkast
på ett Gmail-konto som båda hade tillgång till.
På så sätt kunde de logga in och kolla utkastmappen
utan att behöva klicka "Skicka".
Väldigt pinsamt för Obamas administration
och säkerhetstjänstens befälhavare.
För en gångs skull verkade integritet var en fråga
som alla politiska partier kunde vara överens om.
Det är oroande för det finns lagar som FBI måste följa,
och han har rätt till skydd från oskäliga utredningar från något håll.
Folk vet inte hur de övervakas, så de tänker,
"Om det förhindrar ett andra 9/11, så är det 'värt det'."
Sedan den här filmen färdigställdes
har en "whistleblower" avslöjat fler detaljer om NSA
och deras PRISM-program.
Detta avslöjade att Facebook, Google och sju andra it-företag
ger NSA tillgång till sina system.
Det jag är mest rädd för, vad gäller utfallet för Amerika,
är att inget förändras efter dessa avslöjanden.
Låt oss få detta under kontroll innan det är för sent.
trackoff.us